Асен Разцветников
Нощта лежи в градините…

chitanka.info

Нощта лежи в градините. Вей ведрина горняка.

И ръсят сняг и сънища уханните люляки.

Угасват бавно къщите. Затварят се цветята.

Едничък аз, безсънния, блещукам в тишината.

Душата ми, омаяна от пролетното чудо,

във клетката си алена трепти и бие лудо.

Не мога. Тръгвам тихичко през буките. И ето:

по тайни лунни пътища възлизам на небето.

И сбрал дружина облаци със тежки, бели пазви,

аз почвам светла приказка, аз тихо им разказвам

как долу там в дъбравите умира град, удавен

в потоп от здрачни сънища, от шипки, смин и здравец,

как с вейка във десницата върви в нощта горняка

и рони бели кръстчета от младите люляки.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.